Released on www.DanishBits.org
Hvad synes du, at det ligner?
- Hundepis? - Lampeolie?
Kloakvand.
Problemet er, at mr. Ludd nok på et tidspunkt-
-har drukket alle de substanser.
De skal virkelig finde det ækelt.
Wendell, næste gang du ser den her væske-
- vil du indse, at det ikke er whisky, du har drukket hele livet.
Det var din mors afføring.
Nogle gange finder du for let på den slags...
Fra nu af er al alkohol, whisky, øl og vin-
-lavet af din mors affaldsstoffer.
Hvis du drikker den, vil du blive alvorligt syg.
Alene synet vil give dig kvalme.
Jeg vil nu vække dig, når jeg har talt til tre.
En...
to...
tre.
Jeg vil begynde at nedfælde det her.
D. W. Garrison Carr. To "r" i Garrison, to "r" i Carr.
Jeg bliver behandlet af dr. Algernon Edwards, med ét "r".
- Det kan jeg ikke se her. - Mr. Carr. Opal.
- Hvad laver du her? - Jeg prøver at blive indskrevet.
Men de har vist ikke mit navn.
Der må være tale om en misforståelse.
Har nogen sagt, at jeg fik tilladelse til at udføre operationen her?
Jeg giver dig grønt lys.
Det var ikke sådan, jeg ønskede at klare det her.
Det ved jeg godt. Du ønskede en tilladelse.
Nu har du fået den. Af os.
Er du stadig vågen?
Ja.
- Hvad ler du ad? - Hvorfor har du det på?
At komme fuldt påklædt ind ville være forkert-
- og at komme fuldt afklædt ind ville være for pågående, så...
Hvordan ville det være for pågående?
Det er vist pointen.
Jeg håber, at du vil være pågående.
- Hvis jeg må have lov? - Kom nu!
Åh gud...
- Er du nervøs? - Ja.
Virker jeg da nervøs?
- Det er jeg også. - Godt.
- Ved du, hvad du gør? - Det ved jeg faktisk ikke.
- En smule. Ved du, hvad du gør? - Overhovedet ikke.
Men min onkel var buntmager og havde en farm.
Han avlede mink og bævere, så jeg har noget at falde tilbage på.
Sådan?
Du ved, hvordan man skaber en god stemning.
- Kys mig så. - Det er jo det, jeg prøver.
Nu. Giv mig den nu!
Der skulle tre prøver til, men den er perfekt.
Perfekt? Den er fortræffelig.
Det er franske Chantillykniplinger med floretsilke-taft.
Aner du, hvor meget Henry må have brugt på den?
Jeg ved præcist hvor meget. Han købte den ikke. Det gjorde jeg.
- Købte han den ikke? - Nej.
Men han forventer den, og han vil få den.
Det er kun halvdelen af gælden.
Jeg har haft uforudsete udgifter. Vi mærker alle de hårde tider.
Der ville nok være mere, hvis du ikke tog så meget til din nye lejlighed.
Jeg arbejder med mæglere i hele byen. Mine venner og jeg taler sammen.
Jeg overvejede et besøg for at se den beskidte luder-
- og hendes skævøjede ledsager, du har haft derovre.
Det har intet med den her bygning at gøre.
Så fortæl din bestyrelse, at jeg vil have mine penge.
Og min takst stiger med en dollar i timen.
Undskyld mig, doktor.
Min brok bryder sig vist ikke særlig meget om den her seng.
Er det muligt at få noget mod mit ubehag?
Nej.
TERPENTIN
- Hvad nu? - Har du været på afdelingen?
- Jeg ville jo tale med bestyrelsen. - Det glæder mig.
Indskrivningen var Carrs idé. Jeg vidste intet om det.
- Og du kunne ikke sende ham væk? - Jo, men det gjorde jeg ikke.
For jeg vidste, at bestyrelsen aldrig ville tillade det.
At spørge ville blot være tidsspilde.
- Og der er blevet spildt nok tid. - Så tillykke med sejren.
Han er den første og sidste i lang tid. Det vil bestyrelsen sørge for.
De behandler gerne værdiløse stofmisbrugere.
- Men ikke sorte, der fortjener det. - Vi kæmper for hver vores sag!
Hvis du havde ventet, så var det måske lykkedes for mig.
I stedet opfører du dig barnligt. Du kan udkæmpe den her kamp alene.
- Jeg ventede intet andet. - Er det en provokation?
Det er fremtiden. Du ser den som for tidlig og jeg som for sent.
Jeg ved nu ikke... Begik vi en fejl med hortensiaerne?
Farven synes at stå i modsætning til dugene.
Og salatgaflerne er ikke pudset ordentligt. Se her.
Den ser udmærket ud.
Det er ikke, hvad gæsterne forventer. Du af alle ved da det.
Giver du mig min håndtaske? Der ligger mit nervemiddel.
Hvordan kan du være så rolig?
Fordi jeg ved, at det bliver sæsonens bedste indsamlingsbal.
Jeg må gå. Jeg har en sidste prøve af min kjole.
Jeg kommer straks tilbage.
Kan jeg hjælpe med noget? Kom du med det skib?
Nej, jeg kom for at tale med nogen.
- Venter nogen dig? - Nej.
- Corinthian ankommer i morgen. - Det venter vi.
Det er et af min fars skibe. Robertson-rederiet.
Jeg hedder Cornelia Robertson. Nu Showalter.
- Er du her i forretningsøjemed? - Det går jeg ud fra.
Så skal du tale med hovedinspektør Bradley.
Jeg husker, at din far i sin tid havde nogle skrotmaskiner.
De fleste med sig selv som skipper. Og se ham nu.
Ser jeg et Robertson-skib, beder jeg mændene om at behandle det godt.
Han ville være taknemmelig. Firmaet betyder alt for os.
Jeg har aldrig mødt en kvinde fra et firma. Særligt en som dig.
Min far har stor tiltro til mig.
Drejer det sig om noget særligt eller den sædvanlige aftale?
Blot den sædvanlige aftale. Ingen anden var ledig.
Det plejer at være sidst på måneden, men du kan få det, vi har nu.
I dag kommer de alle steder fra. Hver måned kommer der flere.
Men her klager ingen, selv om det er lig med mere arbejde.
- Er det alle passagerer? - Kun dem, der skulle sendes hjem.
Og en af mine inspektører...
Han blev syg af en af dem, vi slap igennem.
Han truede med at gå til cheferne, hvis han ikke fik en større andel.
- Men det fik vi ordnet. - Jaså?
- Hvilken sygdom? - Det sagde han ikke.
- Spurgte du ikke? - Nej.
Ved du, hvilken passager der gjorde ham syg?
Et svin fra tredjeklasse, der blev overført til andenklasse.
Vi holder dem ude af syne og snupper dem her i havnen.
Naturligvis. Alt er bedre end at lade dem passere lægerne på Ellis.
Smart at betale mig for at sende dem igennem i stedet for hjem igen.
Store besparelser. I Robertsons er kløgtige.
Det er vi sandelig.
Vi har arbejdet for at skabe ekstra hud til at dække såret med.
Vi skal være nøjagtige og arbejde langsomt. Blodtab skal undgås.
Hver kirurg skal assisteres af en erfaren sygeplejerske.
Søster Pell, dr. Edwards, Baker og Gallinger.
- Elkins, du er med mig. - Shane, du har mest æter-erfaring.
Hjælp dr. Chickering med at holde begge pigerne bedøvet.
Ryan og Kenilworth holder øje med, hvor meget blod de har mistet.
Idet vi er sikre på, at Zoya og Nika har separate blodomløb-
- burde vi kunne give transfusioner fra den ene til den anden.
- Men det skal være sidste udvej. - Det ville være historisk.
Jeg vil ikke skrive historie med deres transfusion-
-men med deres overlevelse.
Kan en journalist være til stede? Genevieve spurgte.
- Hun er velkommen. - Idet pigerne er hvide...
Men jeg vil forevige operationen med mere end blot ord.
- Fotografier? - Nej, levende billeder.
- Er en operation blevet dækket sådan? - En gang skal være den første.
- Henry Robertson har et kamera. - Så lad os spørge ham.
Så kan det gøre nytte i stedet for, hvad han nu bruger det til.
Davs.
- Hvor skal du hen i det fine tøj? - Kirken.
De må godt smide mig ud, men så skal det være ansigt til ansigt.
- Jeg tager med. - Jeg kan kæmpe mine egne kampe.
- Du skal ikke starte slagsmål. - Ja, jeg vil jo slå en nonne ud.
Et godt venstrehook går lige gennem dragten.
Jeg tænkte bare, at det ville være godt.
Nogle prædikener er okay, og jeg kan de fleste sange. Så hvorfor ikke?
- Du håner altid Gud. - Det var Ham, der begyndte.
- Skal jeg tage med eller ej? - Lad gå.
Tag rent tøj på. Og ingen bandeord.
Det eneste, der er renere end min mund, er sgu min skjorte.
Tilbage til din grotte, medmindre du vil se et syn for guder.
- Der er lukket til solopgang. - Det tager kun et øjeblik.
- En slægtning? - Patient.
Den fine gravsten er nogle uger gammel. Usædvanlig for et barn.
- For kvinden, hun aldrig blev. - En prægtig kvinde, altså.
Den har kostet mindst 50 dollar.
65.
Godmorgen, piger. Nu skal I gøres klar.
- Godmorgen. - Bertie, gør mig en tjeneste.
- Hop derop. - Okay.
- Stabilt. - Godt.
Bordene må ikke dele sig som Det Røde Hav midt under operationen.
- Har du drukket? - Nej, det er terpentin.
- Jeg har irriteret mave. - Pas på med doserne.
- Ellers får du problemer med blæren. - Tak, doktor.
- Så kan pigerne blive gjort klar. - Det er de allerede.
Jeg håber, at du har hvilet dig, for det her vil teste udholdenheden.
Jeg hvilede mig lidt. Hvad med dig? Sikkert ikke.
Bekymrer indgrebet dig? Vi kan vente i nogle dage.
- Vi kan udskyde... - Nej, jeg har det fint.
Vi ses i vaskerummet om 20 minutter.
- Hallo? - Det er mig.
- Har du det godt? - Nej.
De er i live nu. Begge to.
De har det ikke perfekt, men godt nok.
- De får det bedre, når du er færdig. - Eller ikke.
Abby, det her plejede at være lettere.
Det ville aldrig blive let. Derfor havde de brug for dig.
Hvad har du brug for?
Jeg har brug for, at du siger til mig-
-at jeg kan gøre det her.
Naturligvis kan du det.
Hvis jeg ikke troede på dig, ville jeg slet ikke være her.
Mine herrer. Mine damer.
De er russere. De er 16 år.
De levede et liv i slaveri, udnyttelse og ydmygelse.
De er det, vi læger kalder sammenvoksede tvillinger-
- forenet af et bånd af brusk og blødt væv i mellemgulvet.
Min undersøgelse har vist, at leveren er det eneste organ, de deler.
I dag vil vi adskille pigerne og give hver af dem nok af leveren-
- så den kan regenerere med tiden og fungere normalt.
Det er deres sidste dag som attraktion. I er det sidste publikum.
Det her er intet trylletrick, ingen illusion, ingen taskenspillerkunst.
Det er videnskabelig kunnen og rigorøs eksperimenteren-
- som vil lade de unge damer få det værdige liv-
- som skæbnen indtil nu har frataget dem.
De er parate.
Søster Elkins, skalpel.
Da vi skar dem op, opdagede vi en tynd leverforlængelse i båndet.
Leveren er blottet, og dr. Gallinger placerer en klemme-
- på hepatoduodenal-ligamentet, hvilket mindsker blødningen.
Da leveren var delt, begyndte hvert hold at suturere.
Det er svært at se, men jeg udviklede en ny sutur-
-baseret på mit arbejde med sejlknob.
Den nye sutur, som jeg kalder "Gallinger-knobet"-
-forenede væv på eminent vis.
Nika, pigen, som dr. Edwards og jeg arbejdede på-
- udviklede et problem i bughinden, som vi måtte tage os af.
Bughulen blev vasket ren for væsker for at undgå chok-
- og vi var nødt til at lave en åbning i fossa Douglasi.
Hele operationen tog tre en halv time.
Pigerne hviler sig.
Nika har en mindre postoperativ lungebetændelse, vi holder øje med.
Operationen beviser atter, hvor højt vi kan flyve-
- på videnskabens og genialitetens vinger.
- Hvad er det for et materiale? - Celluloid. En utrolig substans.
Tykke dele kan laves til objekter.
Jeg kender en, der laver smykker og bilder folk ind, at det er elfenben.
Hej, Neely. Jeg har noget til dig. Til ballet i aften.
- Kan det ikke vente? - Nej.
- Hvordan fik du...? - Tag dem på.
Juveleren, du solgte dem til, blev kontaktet. Jeg købte dem tilbage.
Jeg ønskede, at du skulle eje dem, og det gør jeg stadig.
- De er for smukke til nogen anden. - Tak.
Jeg fik også det her lavet som en kompliment.
Eventyrligt.
Jeg sagde jo, at jeg ville behandle dig som en datter.
Og har jeg da ikke gjort det?
Du har været meget venlig. Både du og mrs. Showalter.
- Hvad ønsker du så ellers? - Jeg ønsker ikke noget.
For jeg har givet dig alt, men det er stadig ikke nok for dig.
Vi havde en aftale.
Jeg ville bringe dig til New York, og du ville stoppe dit renderi.
Du svor, at du fuldt ud ville tage dig af min søn og familien.
- Din familie. - Det har jeg også.
Det har du slet ikke gjort!
Du har knap nok deltaget i nogen af balkomitéens møder.
I stedet har du sneget dig rundt, som en tyv i natten.
Du har pilet rundt som en rotte og undersøgt din døde inspektør.
- Fik du nogen til at skygge mig? - Af gode grunde.
- Du forstår ikke... - Du burde være gravid!
- Truede han dig? - Nej.
- Hvad skete der? - Jeg vil væk fra det her hus.
Og aldrig vende tilbage.
- Man bør ikke gøre min far vred. - Det vil jeg blæse på.
Samme her, men jeg synes om din far-
- og vi skal sørge for, at han er beskyttet.
- Mod hvad? - Mod dig.
Undskyld mig?
Han skylder min far en enorm sum penge.
Hans investering er det eneste, der holder rederiet oven vande.
Et rygte om familiesplittelse ville ramme aktierne.
Ulvene ville æde ham til morgenmad på børsen.
- Jeg tænkte aldrig... - Derfor må jeg tænke for os begge.
Hvis vi forlader min far og hans formue nu-
- så vil der ikke være nogen formue hos din far. Ikke i lang tid.
Familien Showalter kan ruinere din familie på mange måder.
Så hvad kan vi gøre?
Hvad bad min far dig om?
At gøre dig lykkelig.
Så gør mig lykkelig.
Hvordan får man den op? Kan man tabe den?
Nej, man anbringer den derinde. Dyp den i olivenolie først.
- Hvad hvis manden har en sygdom? - Så er gummiet bedst.
Goodyear, men de er svære at finde.
Folk har lavet gode kondomer af dyretarme i årevis.
Man skal bare finde nogen, som kan gøre det ordentligt.
Undskyld mig. Jeg vidste ikke, at I holdt et teselskab.
Jeg lærer dem at beskytte sig mod mænd.
Giv ham tre hurtige spark i skridtet.
Så boller han hellere en bikube end at nærme sig jer igen.
Hvad bruger du for ikke at blive gravid med ham?
Ingenting! Vi deler bare lejlighed for tiden.
- Så siger vi det. - Hvad skal fejres?
Der er et stort velgørenhedsbal for hospitalet i aften.
Harry og jeg bliver nok ikke inviteret-
- så vi holder vores eget kalas her. Hvis det er okay, Harry?
- Det er det vel. - Så begynder jeg på koteletterne.
Jeg har set tre Phipps, to Gould-arvinger.
- Van Rensselaer og Lina Astor. - Vi er vist de eneste arbejdere her.
Hvordan tror du, jeg har det? Jeg går ikke i balkjoler særlig tit.
Opal, du er født til at gå i dem.
Ja. Men jeg er her for underholdningens skyld.
- De har Williams og Walker. - Vi var ovre og se dem.
- Vi har talt om dem lige siden. - Vi skal se dem igen på Broadway.
Jeg strides med Wingo, men han lytter ikke til fornuft.
Han laver ændringer og forsinker arbejdet. Det er blevet ret dyrt.
- Fyr ham. - Ja da.
Jeg har også tilbageholdt meget af hans løn.
- Godt. - Skal jeg fyre ham nu?
Gør det i morgen. Lad Michelangelo få sin sidste dans.
Victoria. Hobie og Eunice, jeg håber, at I nyder festlighederne?
Det er en vidunderlig aften. Cornelia, du har overgået dig selv.
Det har du, min kære. Dine talenter er endeløse.
Alle de møder, du deltog i, har så sandelig betalt sig.
Tak.
Sagde jeg ikke, at societylivet ville være givende?
Og som altid havde du ret, Eunice.
- Cornelia? - Tak for dit råd, Eunice.
Far, med så mange immigranter-
- har det nye Knick vel stadig plads til fattige?
Der vil være afsnit, men flertallet bliver patienter med midler.
Din far er forretningsmand, men han har et sårbart hjerte.
Forhåbentlig ikke for sårbart!
Dit hjerte er nok ikke familiens eneste sårbare.
- Der er flere ben end på kirkegården. - Sig ikke sådan noget.
- Så kan jeg ikke spise desserten. - Hvor skal den dog være?
Jeg gør plads til den.
Sådan. Nu har jeg plads til lidt pie.
Jeg tænkte på de damer, som du var sammen med i dag.
At de har brug for din viden om prævention og den slags.
Kvinder har ikke meget, der kan beskytte dem mod liderlige mænd.
De vil altid tømme pungen i en pige og tænker ikke på konsekvenserne.
- Såsom børn og sygdomme. - Der har vi det.
Skal vi ikke give dem det? Gøre dem en tjeneste.
- Endnu et forretningsforslag? - Ja. Det sidste gik da fint.
- Til jeg næsten fik 20 års fængsel. - Gummi og deslige er ulovligt.
Men ikke som en abort. Det bliver misbilliget.
Det har jeg fået nok af, og straffen er lige så hård.
Damerne har brug for det. Også mændene.
Hvis den skal stikkes ind, så kan vi da hjælpe ham med at pakke den ind.
Vi skal ikke udføre aborter igen-
- så hvorfor ikke standse problemerne, før det kommer så vidt?
Det ville ikke blive særlig svært.
Man skal bruge lammetarme til kondomerne.
- Eddike og svampe til damerne. - Vi kan forlange store penge.
- Byen vrimler med kunder. - Guderne skal vide, at det passer.
Og vi deler lige den her gang. Ellers dropper vi det.
Det lyder rimeligt.
Jeg kan ikke give udtryk for, hvordan jeg får det af at se dig i den kjole.
Sig det bare. Men vi må vente og se, om vi kan gøre noget ved det.
- Gid jeg kunne tage dig direkte... - Men det kan du ikke.
Jeg er her for at danse og blive forgudet.
Så jeg håber virkelig, at du kan gøre mig glad.
Uden tvivl.
Du kan begynde med en drink.
- Hvad ønsker mademoiselle? - Du er eksperten.
To whisky flips, tak.
Hun er en sand skønhed.
- Du skulle bare vide. - I guder...
Hvordan var Ohio? Fik du løst olieproblemet?
Måske. Vi har altid raffineret råolie til petroleum og kasseret affaldet.
Det var brandfarligt, så vi pumpede det ud i floder og søer.
- Ansvarligt. - Men vi fik brug for en ny idé.
Og jeg tænkte, at vi også kunne gøre brug af affaldet.
Så jeg hyrede nogle kemikere og ingeniører.
De har fået raffinaderiets maskiner til at køre på det.
- Ikke damp? - Eller el.
Det er mirakuløst. Vi kalder det "benzin".
Du ser pragtfuld ud. Sikke en kjole.
Henry har overøst mig med komplimenter. Den er det hele værd.
Min bror kan ikke sige nej til en smuk pige.
- Og du er den smukkeste i rummet. - Tak, Cornelia.
Lucy, jeg vil have, at du morer dig i aften.
- Det har jeg også tænkt mig. - Det her er jo nyt for dig.
Men du hører hjemme her. Måske hører du også hjemme med min bror.
Men du må ikke blive knust, når det er forbi.
- Du tror, at det vil ende. - Du ved, at jeg holder af dig.
Jeg siger det for din egen skyld.
Du er en uskyldig pige. Du må ikke blive besnæret af ham-
- og opgive noget, fordi du tror på en fremtid.
- Hvorfor skulle der ikke være en? - Af mange grunde.
Og jeg kan se, at du er begyndt at håbe.
Det er vist Henry, der har høje håb lige nu.
Min far har forventninger til sine børn.
Hvem jeg skulle giftes med. Også Henry.
Det skal nok passe. Undskyld mig.
- Den har bare at være god. - Ellers skaffer jeg en anden.
Se der.
Tak.
- Alle kigger på mig. - Hvorfor skulle de ikke det?
Du er smuk.
Jeg er en særling.
Men det blæser jeg på. Jeg elsker at være ved din side igen.
Væn dig til det, for jeg vil have dig med overalt.
- Godaften. Godt at se dig. - I lige måde.
- Min hustru Opal. - Det glæder mig at møde dig.
Skål på en vidunderlig aften.
Godaften, alle sammen.
På Knickerbockers og damernes balkomités vegne-
- vil vi takke jer alle for, at I kom og bidrog så generøst.
Jeg spurgte min mand Herman, hvad der ville gøre aftenen speciel.
Og han svarede: "Whisky."
Men vi lægger ud med underholdning. De er berømte i hele nationen-
- og nogle af jer har set dem i Koster and Bial's Music Hall.
Snart vil de optræde på Broadway i "In Dahomey".
De oprindelige "Cakewalkers", de to ægte sorte: Williams og Walker!
Nemlig. Vi er to ægte sorte.
Her er ingen elfenben. Det hele er dryppende chokolade.
- Har du ikke børn? - Jo da.
Jeg opkaldte dem efter blomster: Lilly, Rose og min søn Artificial.
- Har du et job? - Et luset job.
Men det siges, at de har glade stunder, og det tror jeg på.
For hvis jeg var bøddel eller graver-
- ville jeg få glæde af at arbejde for visse folk, jeg kender.
Tak.
- En skøn aften. - Vidunderlig.
- Er du varm nok, min kære? - Den sidste sherry holder mig i gang.
- Algie. Sikke en aften. - Den var spektakulær.
Jeg er glad for, at du er hos os og deler The Knick og disse tider.
I har altid været en familie for mig.
Og jeg forventer nogle småfolk fra jer to meget snart.
Du har aldrig svigtet mig på noget andet område. Svigt mig ikke nu.
Hvor står Algie i forhold til det nye hospital?
Jeg har sagt min mening. Jeg har støttet ham konstant.
- Får han en god position? - Opal, ikke nu.
- Du fortjener et svar. - Vores vogn er her vist.
Han skal nok vente på jer.
Kaptajn?
- Gode gud... - Jeg kæmper for dig, Algie.
Tro mig, det gør både Henry og jeg.
Så måske får jeg ingen position på det nye hospital?
Hvad med negerpatienter?
Vores folk kan underholde jer. I overøser dem med floskler.
- Men I er som alle de andre. - Mrs. Edwards, vi har hørt nok.
- Min mand er særdeles generøs. - Mod nogle.
Jeg... finansierer ikke hospitalet på egen hånd.
Og hvis I skal vide det, så har jeg ikke råd til min egen andel mere.
Jeg er afhængig af andre givere, og det er, hvad de ønsker.
Jeg kunne have gjort 100 andre ting med pengene-
- men jeg ville hjælpe folk. Så vidt jeg ved, hjælper du ingen.
Så du forstår nok, at jeg ikke vil blive her og udholde din foragt mere.
Jeg er meget ked af, at jeg har skuffet dig, min dreng.
Jeg vil gøre alt, jeg kan, for at sikre din position.
Victoria?
Du har ødelagt min aften.
- Jeg vil gøre, hvad jeg kan, Jesse. - Det forventer jeg.
"Den eneste løve, jeg tæmmer, er løvetand!"
Du kan skifte job, hvis du bliver træt af medicin.
- Vi burde købe billetter til stykket. - Det vil jeg gerne have, at vi gør.
Her er vi så. Sammen igen.
- Er du overrasket? - Slet ikke.
- Fordi intet overrasker dig. - Jeg har aldrig elsket nogen anden.
Der er noget ved Abigail Healey, som har fortryllet mig...
- siden jeg første gang så dig. - Bare det ikke var min næse.
Er der ellers noget, du kan gøre ved den?
- Såsom hvad? - Gøre den lige.
- Eller fikse den ujævne kant her. - Generer den dig så meget?
Gid jeg hævede mig over den slags, men...
At være til det bal og se alle de smukke kvinder...
På trods af alle dine komplimenter føler jeg mig forkert.
Jeg burde ikke klage. Den er meget bedre, end den var.
Jeg vil undersøge det. Der er nok noget, jeg kan gøre.
Men jeg må sige, at jeg synes rigtig godt om den her.
- Vent, vent... - Hvad er der i vejen?
Gør jeg dig fortræd? Skal jeg være blidere?
Nu kan vi virkelig bolle.
Læg dig tilbage. Så får du se, hvad jeg kan lide.
Er det ikke bedre?
Tak, mr. Fester.
Mr. Wingo, det her er din opsigelse.
- Og det er en forsikring. - Mod hvad?
Jeg ved, hvordan typer som dig tænker. Du vil ønske hævn.
Et anonymt brev til bestyrelsen om mine forretningsmetoder.
Nu har du en idé om prisen, du skal betale, hvis du bliver åbenmundet.
I dag sluger du nogle tænder. I morgen kan det blive værre.
Rend mig i røven!
- Vil du prøve det igen? - Jeg forstår.
Glimrende.
Hvad er det anderledes ved det her indgreb?
Dr. Edwards har udført operationen mange gange før.
Han er en af vores bedste læger.
Det her er det sidste sted, jeg ventede at se dig.
Jeg missede et minstrel-show til ballet. Jeg vil ikke misse et til.
Nu hvor jeg har lagt det tværgående snit rundt om brokken og navlen-
- vil jeg nu fordybe det til basen af brokkens indtrængen.
Søster Ryan, sug.
Jeg skal nu frigøre musklerne ved aponeurosemembranen-
- en halv tomme i alle retninger fra broksækken.
Disse muskler kan være stive, så for at lette det-
- vil jeg injicere en opløsning med 2% kurare som afslapningsmiddel.
Kanyle.
Jeg vil nu dele den fibrøse og peritoneale membran.
Det blotter indholdet, så jeg kan se, om der er nogle indvolde.
Dr. Edwards, hans åndedræt er hurtigt og overfladisk.
- Tjek luftvejene. Anafylaksi? - Nej, de er åbne.
Jeg kan ikke se nogen rødhed eller hævelse.
Ingen hjertebanken. Det er ikke en allergireaktion.
Hans åndedræt er stoppet.
- Lad mig tænke. - Har han haft hjerteproblemer?
- Nej. - Der er en svag puls.
Intet åndedræt.
Gør intet som helst!
Se på musklerne. De er blevet slappe.
Han kan ikke holde på urinen. Han er lammet.
- Kuraren? - Det er paralytisk.
Jeg gav ham kun en lille dosis! Den samme som altid.
Du må have givet en forkert dosis. Næsten alle musklerne er ubrugelige.
Særligt mellemgulvet.
- Det kan ikke passe. - Kun det kan forklare symptomerne.
Fortsætter hjertet, burde han klare den, når kuraren er aftaget.
Vi må trække vejret for ham indtil da.
Den gode ridder Gallinger rider til undsætning.
Fortsæt med brokken. Jeg holder ham i live imens.
Hvordan fanden kunne det gå så galt? Og så hurtigt?
Gallinger, af alle mennesker...
Den hvide ridder kom til undsætning.
Journalisterne elskede det.
Sikke dog en katastrofe!
Vi prøvede at bevise én ting, men beviste i stedet det modsatte.
Det skal nok gå, min skat.
Vi skal nok opleve bedre dage.
Meget bedre dage.
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---